Downloaded from YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Я скучила за нею.
Ми завжди підтримували одна одну,
в найскладніші хвилини.
Війна між нашими сім'ями буде кривава.
І переможців у ній не виявиться.
Сталося багато поганого,
але для всіх буде краще, якщо ми забудемо про цей…
прикрий інцидент.
Прикрий інцидент?
Ой, вибач.
Я мав сказати «про цю трагедію».
Вона б не хотіла бачити, що ти плачеш.
Слухай, кажу тобі один раз, двічі не повторюю.
Це Сицилія. Моя територія.
Щоб ноги твоєї тут більше не було.
Я про це подбаю.
Якщо не послухаєшся —
я перетворю твій острівець на братську могилу.
Скажи, щоб звалили звідси нахрін. Негайно.
Забери свого песика…
і геть звідси.
У тебе одна година.
Одна.
У мене були справи.
Добре, я їду.
АДРІАНО ТОРІЧЕЛЛІ
Я так скучила.
Ще зарано.
Лікар сказав, ще не можна.
Чхала я на лікаря.
Мала…
Я знаю свій стан, і знаю, що мені треба.
Точно не лежати в ліжку і жаліти себе.
Піф-паф!
Ааа! Я не вірю!
Ти зійшла!
А відпочивати не треба?
Та що ви всі з вашим відпочинком?
Я навідпочивалася на купу років наперед.
Дістало лежати в ліжку і дивитися, як ви всі наді мною трясетеся.
Ракель, принеси нам пляшку вина.
Ну ти даєш, ще навіть 11:00 ранку нема.
Це навіть для мене дзвіночок алкоголізму.
Дозволь нагадати, ти ледве не вмерла.
Напиватися за сніданком — таке.
Та мені пофіг.
Усі раптом краще знають, чого я хочу і що мені треба.
Ти хоч уявляєш, що ми всі тут пережили?
Дякую.
Я ніколи так не боялася тебе втратити.
А Массімо…
Я думала, у нього серце лусне.
Олю, я знаю, що вам було важко, що ви за мене хвилювалися,
але життя дало мені другий шанс.
Хочу скористатися ним якнайкраще.
До речі, ми так і не випили за те, що ти нарешті повірила в інститут шлюбу.
Що?
Нічого.
Я щаслива, що ти є.
Ще алкоголю.
Я на тверезу голову цю твою зачіску не сприймаю.
Алло, Джузеппе?
Можна сьогодні на укладку?
Зараз? Добре. Пішли.
Так, ми йдемо!
Аякже. Па-па, до зустрічі!
У тебе зустріч. Вибач.
Не хотіла тебе турбувати.
Можеш прийти до мене, коли закінчиш?
Перепрошую.
Тихше.
Я кінчаю.
На мене чекають.
Ого, ну ти на 100% готова.
Ви шпокалися.
-А що, так видно? -Ти без трусиків.
Але це ще не все.
Зачіска…
і губи.
-Боже, ну ми зіштовхнулися, і… -«І я його трахнула».
Ну так, трахнула.
Слухай, ти ж в курсі, що я хочу знати найбрудніші деталі?
Не шкірся, а краще допоможи мені. Ми так ніколи не вийдемо.
Я вже все для тебе вибрала. Дивися.
Ця.
-Або ця. -Ця.
-Що ти робиш? Ну! -Давай, розказуй!
Ларі!
А Массімо знає, що ми їдемо?
Ну звичайно…
не знає!
-Мені він не каже, коли кудись їде. -Бляха! Ну, це буде цікаво.
Та йди, серйозно? Тут?
Ну а що? Кожна добра забігайлівка в околиці належить Торічеллі.
Ходи, йдемо.
Оце називається «від'їсти пузо».
Олю, буде більше тіла для любові.
Алло?
Привіт, Бджілко-трудівнице.
Зачекай секунду.
Звідки в тебе мій номер?
Ти ж знаєш… я той, хто я є.
Знаєш моє коріння.
То… як справи?
Чому ти дзвониш?
Бо… не можу тебе забути.
То постарайся.
Хто дзвонив?
Усе добре, пані?
-Дякую.
Скажеш по правді?
Олю, часом правда непроста.
Ларі, що було на тому острові?
-Він був зовсім іншим. -Хто?
Начо.
З ним я втекла, коли Массімо зрадив мене з Анною.
Секундочку, я думала, то була змова проти Массімо.
Так і було, але тоді я ще не знала.
Він був моїм приятелем.
Серйозно? Бачилася з ним двічі, і вже кличеш приятелем?
Ну, але хто я така, щоб тебе повчати.
І тим не менш, повчаєш.
Ти з ним спала?
Ні.
Але він був поруч, коли весь мій світ розвалювався.
Він дбав про мене, і я почувалася вільною.
Добре.
Мушу його забути.
Я просто не вірю.
Ти закохалася.
Не мели дурниць. Це просто хлопець.
Добре, ходімо.
Йдемо танцювати.
Відколи це ти ходиш гуляти без мене?
З 18 років.
Ти вже танцювала?
Ага…
Трохи, а тоді Доменіко ледве не забив Ольгу язиком.
Йди.
Будь тут.
Йди.
Чого ти не спиш?
Без тебе не можу.
«Без тебе не можу».
Що було на тому острові?
Любий, здається, ти забагато випив, і…
Може, поговоримо про це іншим разом?
Відповідай!
Хочеш знати, що сталося? Твоя колишня підстрелила мене.
Що було між тобою і Матосом?
-Нічого не було. -Брешеш!
Ти втекла з ним, бо думала, що я зрадив тебе з Анною!
Цього не сталося, якби ти розповів про свого брата-близнюка!
Брата-близнюка?
Того, який сказав мені, що ти була вагітна?
Я хотіла захистити сім'ю, і я здогадувалася, що б ти зробив,
дізнавшись, що я втратила дитину в тій трагедії.
Я не хотіла бути причиною ще однієї війни.
Ти не мала права… не мала права приховувати це від мене.
То була моя дитина.
Наша дитина. Яка загинула через твоїх ворогів.
Через мене.
Хвилинку.
Піду приберу.
Боже, ти така мокра.
Що таке?
Та це в мене похмілля.
Похмілля?
Ні.
Я думаю, ти щось приховуєш від мене.
Вибачте, маестро.
Потім ще візьму реванш.
Так.
Що ти сказав?
Що?
І ти кажеш це тільки зараз?
Ні. Ти вирішиш цю проблему сьогодні. Мене не довбе.
Массімо, що таке?
Джузеппе наламав дров, як завжди.
Я знаю тебе все життя.
Ти не переймаєшся дрібницями.
Ти або старієш, або є ще якась причина.
-Томмі. -Так.
Я піду прогуляюся.
Емі, привіт.
Я сьогодні буду в ательє. Дочекайся мене.
Дякую.
Агов! Скажи мені, нафіга так бігти?
Олю, мій шлюб зараз в дупі, я ставлю на кар'єру. Біжи!
Ну це, звісно, супер.
Але обов'язково кар'єру на ногах робити?
Я зараз здурію.
-Мені подобаються ці кольори. -Так, але вони аж кричать.
-Так, це занадто. -Так.
Це Мішель, але він дуже примхливий.
Дуже.
Лауро, ти розумієш, скільки у нас ще роботи?
Ага, і це прекрасно, голова буде зайнята ділом.
А таке бачила?
Це номер один.
Супер.
Широкі рукави…
Знайшла! А як тобі ця?
Привіт!
Гей, мамо Кларо!
-Ура! Я виходжу заміж! -Добре, мамо…
Що? Справді? Мої вітання!
-Гарна, ні? -Я передзвоню.
Прекрасна!
-Моя маленька… -До зв'язку. Па-па.
Цілую. Па.
-Па!
Гарно я поговорила.
Так, фотограф має бути високий і гарний.
Чого? Бо я так хочу.
І знизу хай не фотографує,
бо подвійне підборіддя ми не любимо і не хочемо.
Отак згори, клац-клац.
Добре, хай буде гарний коротун, але хай приходить з драбиною.
Олю!
Дякую.
А тоді я сяду на торт голою дупою.
Ти мене, бляха, слухаєш чи ні?
Слухаю.
То який має бути фотограф?
З дупою в торті.
Просто капець!
Массімо, йдемо.
Я пізніше приєднаюся.
На коліна.
Добрий ранок.
-Пані! -Потім.
Я не знала, що ти будеш так рано.
Очевидно.
Мій новий муз.
Сподіваюся на ефективність натхнення.
Читала мейла? Читай!
Ми їдемо в Португалію!
Дівчата, ще тільки дев'ята ранку, а ви вже впилися.
Ага, бо ми їдемо на ярмарок моди в Лаґосі.
-На ярмарок моди. -Так.
О, це чудово.
Диви.
Вітаю.
Вибач.
Я тут.
Звиняй, не лишати ж мого «аморе-міо» з таким стояком.
А тепер… що буде в Лаґосі — залишиться в Лаґосі!
-Вони постійно були на віллі? -Цілий день, а що?
Він не прийшов попрощатися?
Це таке, що вже не склеїш.
Довго ще?
Зловила!
Стара пиячка.
Ти мене, бляха, вб'єш колись.
Та ти просто бомба!
Ідеш зі мною пити в таких штанах?
Олю, я не маю сили! У нас завтра важлива зустріч, хочу виспатися.
Просто, бляха, не віриться!
-А хто мені про зміни розпинався? -Диви, отак я буду лежати.
-«Я змінилася, воскресла з мертвих!» -Лягла.
-Чекай, як ти там казала? -Я починаю жити.
Просто як срана поетка. Шкода, що на папері.
-Вставай! Я тут цілий день не всиджу! -Олю, ні!
-Ми йдемо! У тебе хвилина! -От дурне!
-Час пішов! -Олю!
Шістдесят!
П'ятдесят дев'ять, п'ятдесят вісім…
Слухай, а тут кльовіссімо.
-Олю? -Що?
А ти часом не заручена?
Та я просто дивлюся.
І дошка в нього гарна.
Гей, коктейлі.
Дякую.
Я не розумію.
Як може подобатися, коли тебе постійно накриває хвиля і псує тобі зачіску?
-В цьому є щось первісне. -Що?
Тільки ти і вода.
Що, бляха? Ти і вода?
Ти, може, якась ґуру серфінгу? Хоч раз на дошку ставала?
-Ага. -Коли?
Один раз.
Більшість часу під водою провела.
Мене це навіть не дивує.
А тепер, пані та панове, оплески нашому чемпіонові, Марсело «Начо» Матосу!
Що?
Олю, ходімо звідси.
-Ти що, з дуба впала? Ми щойно приїхали. -Бігом.
Що тебе вкусило?
-Це він. -Хто?
-Начо. -Начосів захотіла?
Хлопець, який забрав мене з балу. Сховай мене.
-Він іде. -Що?
-Іде до нас. -Сюди?
Ні.
-Так, до нас. -Бігом.
Тихо.
-Він з якоюсь дівкою. -Що? З якою це?
-Ну, гарненька, довгі ноги, блонда. -Що?
А вона гаряча.
-Це його сестра Амелія. -Сестру його знаєш?
-Може, ще маму і бабусю? -Перестань.
-Олю, мені треба забиратися. -Тихо, прикрию тебе тілом.
Тікай, зараз.
Як я люблю серфінг!
Бігом.
Браво!
Я просто не вірю, блін!
А тепер я нашорошила вуха. Кожну деталь мені, швидко.
Чорт…
Олю, ходи!
Куди? Гей, Ларі, давай до стійки.
Одне холодне пиво від гарячого бармена, будь ласка.
Найкраще пиво міста для чарівної леді.
-О, я вдячна. -На здоров'я.
Ого, Олю, це пиво дуже пасує до твоєї сукні.
Слухай, я вже годину побула елегантною. Досить.
-Келих шампанського, будь ласка. -Зараз.
Шампанське!
Що за буржуазія?
-Смачного. -Дякую.
Пані Торічеллі!
Привіт, я Марія. Ми переписувалися. Дуже приємно.
Дуже приємно. Але називай мене Лаура.
Добре, Лауро.
Я вам усе тут покажу і з деким познайомлю.
-Гаразд? -Добре.
Олю, йдеш?
Як життя?
-Ще одне пиво, будь ласка. -Ходімо зі мною.
Ні! Прошу!
Любчику! Прошу!
Відпусти мене, бляха-муха! Що це, курва, таке?
Будь ласка!
Лауро! Шикарний вигляд!
Боже, Амеліє!
Господи! А яка сукня! Де ти її взяла?
Взагалі, вона з моєї нової колекції. З першої.
Та ну!
Скину пару кіло і стану твоєю найвідданішою клієнткою, обіцяю!
-Дівчино, ти просто космос! -Дякую.
Поглянь.
Ага, гарна.
Думаю, тобі б вона дуже пасувала.
Шик.
Так гарно.
Ходімо.
Відпусти!
Пані, не смикайтеся.
Вітторіо, слухай. Я сама можу дійти в номер.
Пані Торічеллі наказала замкнути вас у номері.
Що, курва? От гадина!
-Лізьте. -Хай пані Торічеллі цмокне мене в дупу!
Стійте тут!
Чорт.
Рада бачити тебе в гарній формі. Я дуже за тебе хвилювалася.
Але, знаєш, не тільки я.
Слухай, мій брат ходив як тінь.
Лауро, ти ж знаєш, що він не погана людина, так?
Він просто…
Вірний своєму батькові.
Мені від цього не легше.
Знаю. Коли я дізналася, що він зробив, я не говорила з ним десь тиждень.
Так, він зробив тобі боляче.
Але повір… він засвоїв дуже тяжкий урок.
Хоча б вислухай його.
Закрий писок! Що ти кричиш? Я хочу спати!
Привіт, любий друже. Маєш місцеве пиво?
Заткнися! Дай поспати!
Всратись!
Добре.
Отака з неї подруга.
Сама довбеться там наліво-направо, а мене в номері замкнула.
І без випивона!
Вона мені за це заплатить.
Ну все, я злізла.
Якого хріна? Нема сходів!
Рятуйте!
Люди, хтось мене чує? Допоможіть, будь ласка!
Пані Ольго, прошу, йдіть у номер! Я мушу їхати до пані Торічеллі!
Та що ти за людина? Я хочу гуляти, негайно!
Срака-мотика.
Як ти міг так зі мною вчинити?
Усе було ідеально, доки не з'явився ти.
Здається, я закохався в тебе.
Нічого не кажи.
Я тут не живу.
Це була помилка.
Але ми виправимо.
Почувайся, як удома.
Нічого такого.
Знаю.
Ходімо…
Хочу тобі дещо показати.
Ти можеш тікати від мене…
але не втечеш від того, що відчуваєш.
А ти знаєш, що я відчуваю?
Твоє тіло бреше гірше за тебе.
Мені треба назад у готель.
Я тебе підвезу.
Ти вже один раз заблукав.
Начо…
Потрібен час…
Я дам тобі час, Бджілко.
Я чекатиму.
Навіть якщо аж до смерті.
Може, доведеться чекати вічно.
Усе одно чекатиму.
Моя сумочка.
Ти певна?
Лауро…
Думаєш, я хочу тільки…
Я кохатиму тебе.
Я захищатиму тебе.
Я ніколи тебе не скривджу.
Я хочу побачити.
Що ти хочеш побачити?
Це.
Я хочу бачити це завжди.
Ти нервуєшся.
Нервуюся. Массімо злий, бо не може мене вистежити.
Ти не мусиш повертатися, якщо не хочеш.
Це було б найлегше. Але зараз я…
Лауро.
Я не такий, як він.
Я не змушуватиму тебе.
Ти завжди матимеш вибір.
Тому я й врятував йому життя.
Що ти сказав?
-Він не розповів тобі… -Про що?
Анна підстрелила тебе замість Массімо, і спробувала вистрелити в нього знов.
Я не дозволив їй. Я її вбив.
То ти врятував Массімо життя.
Нащо?
Бо ти його кохаєш.
Лауро…
Я не хочу собі щастя ціною твого страждання.
Я хочу, щоб ти захотіла мене.
Для тебе так було б легше.
Бджілко, ти не мусиш бути зі мною, ніби в тебе нема іншого вибору.
Я хочу, щоб ти обрала життя зі мною.
Я тебе чекатиму… доки ти не будеш готова.
Де ти була?
На бенкеті.
А після бенкету?
Ходила гуляти, подумати.
Гуляти.
Подумати.
Ти…
брудна…
брехуха!
Массімо…
Я за один крок від розлучення з тобою.
Розлучення?
Що це за новий…
Ти з ким говорила?
Гей, я з тобою говорю.
Коли мене підстрелили, наші стосунки майже вмерли разом зі мною.
Я намагалася їх врятувати, але ти не помічав цього,
і занурювався глибше у свою темряву, не впускаючи туди мене.
Тепер я у своїй власній темряві.
Я не знаю, чого я хочу, але я в ній сама.
Мені треба простір, розібратися в почуттях.
Ти не зупинишся?
Зупинися!
Глянь на себе.
Глянь на мене.
«Нас» більше нема.
Мене замінив білий порошок.
Я йду звідси.
Спатиму сьогодні в номері Олі.
І сподіваюся, що завтра ти поїдеш на Сицилію,
даси мені час і простір, якого прошу.
І не смій стежити за мною.
Лауро!
Чорт!
ГОТЕЛЬ «ПЕРОЛА ІНДУШТРІАЛ»
Повертаюся на Сицилію.
Літак до твоїх послуг.
А ти, скажу тобі, не промах.
Таки замкнула тигра в клітці.
От бляха.
Тобі що, ум за розум завернув?
Сохнеш за якимось хуєм, якого не знаєш, просто тому, що від нього кицька мокріє?
І що тепер, Ларі?
Га? Зруйнуєш свій шлюб, свою сім'ю, в подарунок йому?
Я не вірю.
Ти ще не вийшла за Доменіко, а вже поводишся, як типова Торічеллі.
І не тобі мені тут про сім'ю і вірність розпинатися.
А що скажеш робити?
Чекати, щоб Массімо розібрався з емоціями і згадав, що має жінку?
І взагалі, на чиєму ти боці? На моєму, чи на своєму?
Дай мені спокій.
Я маю розібратися, чого справді хочу.
Маєш рацію.
Вибач, що не поцікавилася, як ти і чи тобі щось треба.
Ларі, глянь на мене.
Глянь на мене.
Я люблю тебе.
І хочу, щоб ти була щаслива, дівчинко.
Я підтримаю будь-яке твоє рішення. Чуєш?
Я просто хвилююся.
Ходи до мене.
Обережно, бо зашмаркаю.
І пам'ятай: тільки скажи, і я порішу їх обох.
І знайду тобі тихого, спокійного хлопця з села під Радомом, добре?
Ні, ну а що?
Зістарієш спокійно і вмреш з нудьги.
Малеча?
Привіт, тату.
Люба моя!
Я скучила за нашими прогулянками.
Господи, Лауро, щось сталося?
Ісусе Христе, на мотоциклі приїхала?
Мене через тебе колись серце вхопить.
Ти ж знаєш, як я ненавиджу ці ваші витівки.
Я теж рада тебе бачити, мамо.
Заходь, поїси відбивних.
Хоч би раз мене попередила.
Можна було, не знаю, подзвонити: «Так і так, я приїду».
Я б підготувалася.
Ціле життя — суцільна імпровізація.
Люба, може розкажеш нам, що відбувається?
А що таке? Нічого не відбувається. Я приїхала провідати своїх батьків.
Твоя мама переконана, що люди купують мотоцикли,
коли у них якась криза в житті.
Люба, тобі скоро тридцять.
Якби все було добре, ти святкувала б день народження з чоловіком,
бо тоді ж і ваша перша річниця знайомства.
-Наскільки я знаю… -Здається, я закохалася.
Його звати Начо.
Коханий, принеси цигарку.
Але ж ми домовилися не курити.
Я тебе попросила принести мені цигарку.
Добре.
Скажи мені, люба, якби ти не була дружиною Массімо, то кого б обрала?
Проблема в тому, що я не знаю.
Якщо відповіси собі на це питання — знатимеш, що робити.
Так…
Розкажу тобі маленький секрет.
Вірю, що це він тримає наш шлюб на плаву вже тридцять шостий рік.
Пам'ятай: жінка у стосунках має бути егоїсткою.
Якщо поставиш власне щастя найвище,
то будеш робити все, щоб воно тривало, правда?
І дбатимеш про свої стосунки.
Але стосунки не мають тебе нищити.
Не забувай, що жінка, яка живе тільки для свого чоловіка,
ніколи не буде щаслива.
Ага…
І її чоловік разом з нею.
Дякую.
-Каву? -Кавусю, так.
Добре. Тільки мені без кришки.
-Дуже дякую. -Дякую.
Дякую, до побачення.
Татові — кава, а донечці?
-Лимонад.
Знаєш, іноді хочу знову бути маленькою дівчинкою, яку ти водив на лимонад.
Для мене ти завжди будеш маленькою дівчинкою.
Люблю проводити час з тобою, бо можу наїстися досхочу, і не почуватися винною.
Ага.
-Не те, що з мамою. -Я помітив.
Знаєш що? Ніколи не згадуй жінці дві речі.
Які?
Скільки їй років, і скільки вона їсть.
Щось я про другу не чув.
-Ну, треба було б. -Добре, запам'ятаю.
Вибач.
-Маю подзвонити Олі. Жити мені не дає. -Добре.
Усе в порядку?
-Якнайкраще. -Чудово.
Привіт, бери слухавку, бо мене серце вхопить.
Боже, Олю, розслабся. Що таке?
Що таке, чорт забирай?
Массімо все знає, Ларі. Він знає про тебе і Начо!
Він приб'є тебе, мене, і бозна-кого ще!
Він тобі сказав?
Ні, я підслухала, як він говорив з Доменіко.
Звідки ти знаєш, про що вони говорили? Ти ж не знаєш італійської.
Це ти не знаєш.
Мене задовбало не розуміти, тому я вивчила.
Може, я й не досконало її знаю, але все можу зрозуміти.
Знаєш, як буде «Начо трахнув Лауру»?
«Начо а скопато Лаура».
Так, час вертатися на Сицилію.
Дурний тебе піп хрестив! Мала, він знає!
Хрін зна, що йому в голову стрельне.
Ну от, я сказала «в голову стрельне».
Хай би собі в голову стрельнув, а не мені чи тобі.
Олю, припини. Якщо він все знає, але нічого не робить, то на те є причина.
Ти, бляха, взагалі не чуєш, що я тобі кажу? Массімо не пробачить зраду, ясно?
-Слухай. -Срака.
Я не боюся свого чоловіка. Я не буду від нього ховатися.
Я лечу назад.
Роби як знаєш. Я тут розробляю… план евакуації.
Олю, розслабся. Викури цигарку.
А ти, бляха, думаєш, що я роблю? Я постійно курю, постійно!
Добре, па-па.
Тату, мушу повертатися на Сицилію.
Без проблем.
Але спершу повернімося до столу, бо я замовив шарлотку.
Ходи.
Куди хочете їхати?
Англійською.
Пане Фабіо Россі,
я ж зрозумілою мовою попросила вас дати мені час.
Лауро…
Приїхавши сюди, я ризикую своїм життям, як і життям і бізнесом батька.
У нас з Массімо пакт. Нам не можна на його територію.
Але знаєш що?
Мені пофіг…
бо я хотів тебе побачити.
Бджілко…
Прошу.
Вислухай мене, а тоді роби, що хочеш.
Як ти завжди робиш.
Добре, пане Фабіо Россі. Поїхали.
Ви знаєте адресу. Ви працювали там садівником.
Я вже один раз вибачився.
І ще раз вибачусь.
Ти хотів щось мені розповісти.
Добре.
Буду з тобою відвертим.
Відколи ми зустрілися…
я зрозумів, як це — дружити з тією, кого кохаєш.
Це не була любов з першого погляду.
Спершу ти мені сподобалася.
За те, як ти сердишся… як примружуєш очі.
За те, яка ти вперта.
Люблю дивитися на тебе.
Коли ти спиш.
Коли усміхаєшся без причини.
Коли чистиш зуби…
на одній нозі.
Я хочу всього цього.
Хочу відкривати з тобою нове. Хочу показати тобі світанок у Бірмі.
Хочу медитувати з тобою на Балі.
І напитися з тобою в Токіо.
Знаю, розумного в цьому мало, але…
Я не простежив, коли ти стала моїм світом, Лауро.
І я безсилий.
Я не можу жити поза цим світом, і не хочу.
Я не знаю, як тебе переконати.
Я готовий дати тобі все.
Усе, що ти від мене захочеш.
Дякую, що знайшов у собі сміливість сказати мені все це.
Розумію, це було нелегко.
Але я мушу поговорити і з Массімо.
Я вже не можу бути в підвішеному стані.
Начо…
Мені ще потрібен час.
Я чекатиму.
Ти приїхала!
Добре. Я спакувала валізу, але тільки одну.
Речі твої всі теж спакувала. Тікатимеш швидко.
Але якого фіга ти мені не подзвонила?
Я б послала по тебе водія.
Олю, мені трапився дуже гарний водій.
Серйозно? Просто ідеальний момент для цього.
Зовсім ум за розум?
Чи ти забула, ким працює твій чоловік?
Може, ще візьмеш його з собою на розмову?
А я поки читну, як перевозити труп до Польщі.
З днем народження.
Боже, як сумно. Ти помреш у день свого народження.
З роси і води, Ларі!
Як виживеш, куплю тобі гарну сумочку.
А якщо що, я її носитиму.
-Олю… -Що?
Де Массімо?
Пішов на пляж.
-Добре, я зараз піду до нього. -Так.
Мушу все з ним з'ясувати.
А як повернуся, то обмиємо моє воскресіння, добре?
-Я пішла. -Так.
-Олю… -Так?
-Сама. -Сама, так. Я тут постою, почекаю.
Чорт забирай.
Посиджу собі, почекаю.
Ларі й сама дасть собі раду.
Массімо…
Треба поговорити.
Давай я почну.
Для мене ця розмова буде набагато складніша.
-Массімо… -Зачекай.
Я мушу виговоритися.
Інакше боюся, що не зможу сказати це більше ніколи.
Цей час змінив моє життя.
Не лише тому, що я здобув тебе,
а й тому, що зрозумів, чого саме я хочу для себе.
Я думав, що можу…
Я не хотів бути поганцем.
Я не можу собі пробачити,
що ти не змогла мені довіритися, втративши нашу дитину.
Що тобі довелося справлятися з цим самій.
Він зруйнував мене…
тебе…
нас.
То ти знав про Начо увесь цей час, так?
Чому ти нічого не зробив?
Коли я був малий, тато читав мені книжку.
Досі пам'ятаю один вислів звідти.
Тоді я його не дуже розумів.
Тепер розумію.
«Якщо дуже сильно щось любиш…
то відпусти це.
Якщо повернеться — воно твоє назавжди.
Якщо ні —
воно й не мало бути твоїм».
У тебе був чудовий батько.
І ти теж колись таким станеш.
Ти повернулася, мала?
Переклад субтитрів: Тарас Малкович