Downloaded from YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ти не маєш тут бути.
Я без трусиків.
Я не знайшла нічого кращого.
Новий дім, новий гардероб, а розгардіяш старий.
Якого чорта ви тут виробляєте?
Та ви, бляха, хворі!
Звірі.
Дегенерати! Збоченці паршиві!
Массімо, дуй звідси нафіг!
Бачити наречену до весілля — до біди.
А трахати її і псувати макіяж — це взагалі.
Я зараз здурію. Бабця Крися дістала б інфаркт.
Ти що, заздриш?
Слухай сюди.
Поважай хоч трохи польські традиції, ясно?
Наступного разу приєднуйся, якщо що.
«Ґоу, ґоу, ґоу!»
«Адьйос, аміґос!»
«Чао белла!»
Чи як там у вас кажуть.
До побачення, телебачення!
Усе мало бути гарне. Весілля, ти, сукня. А я?
Я мала бути розслаблена.
Що це за вигляд?
Я з тебе не стібуся, але ти ж раніше не курила.
Але нічого: хочеш вдавати круту, вдавай.
Але давай розберемося.
Ти йому ще не сказала, так?
Окей. Не моя справа.
Все ніяк не знайдеш нагоди, чи як?
Олю, я думаю про це щодня.
Але Массімо не має знати, що я була вагітна.
Офігенний план.
Темні таємниці минулого — рецепт успішних стосунків.
Ну, а що мені залишається?
Зізнатися, що в тунелі, де я сама мало не вмерла, вмерло його дитя?
Угадай, що він зробив би?
Що?
Ці люди — не люди.
Почалася б війна.
Лауро, яка війна?
Ти ж знаєш Массімо.
Він не прощає.
Знаєш слово «вендета»?
Ми на сраній Сицилії, шариш?
Ні, ну я чула таке слово.
Правда, у фільмах. Я їх купу дивлюся. Звісно, я знаю це слово.
Курва.
Про це я не подумала.
Це було найважче рішення у моєму житті.
Вибач.
Ти найсильніша жінка, яку я знаю. Ясно?
І пам'ятай: ти не сама. У тебе є я.
То що, ти його кохаєш?
Ну добре, пішли.
Ходімо, приведемо мене до ладу. Обіцяю не забути трусики.
Тримай. Усі кольори веселки.
Що я верзу? Вони всі білі.
Давай втечемо від цього всього.
У тебе година.
А потім… я зроблю з тобою все, що захочу.
Ні. Це я зроблю з тобою все, що захочу.
Сідай.
Не хочу робити тобі боляче.
А тепер — трахни мене так, як я люблю.
Думаєш, що ця квітка змусить мене забути, що вчора
ти віддав перевагу компанії твоїх мафіозних друзяк замість мене?
Ні.
Але усміхнутися змусить.
Як я виглядаю?
Точно як уперше, мала.
Це буде ідеальний медовий місяць, чоловіче мій.
Ох, курва.
О каццо.
Ох, курва! Ти змінила зачіску!
Вітаю вдома!
Я тебе теж рада бачити, але якби знала, то прийшла б з харчами.
Слухай…
Я кайфую від життя. Я закохана.
А не пригадуєш, коли саме ти закохалася?
Ти остання людина, яка мала б мені дорікати.
Оце думаю, скільки меблів треба буде замінити в себе вдома.
Зроби ласку, склади список усіх меблів, які осквернила.
Хочеш малинку? Італійською буде «лампоне».
Засунь собі в «дупоне».
Дівчата, пропоную вам обговорити це деінде,
бо ми з Доменіко маємо зосередитися на роботі.
Звісно, для цього треба було б вдягти костюм, а не…
Це що, торт чи що?
Вершки.
Я для вас двох спланував мандрівку.
Я не меблі, мене так просто не переставиш.
-Я просто хочу, щоб ви розважилися. -Справді?
-Це не жарт. -То, може, на повідок мене візьмеш?
О, бачу медовий місяць скінчився.
Заткнися.
Та розслабся. Поїздка нам не зашкодить.
Ми так давно не бачилися, що я забула, що таке алкоголь.
-Я чекатиму в себе в кабінеті. -Зрозумів.
Чого задумалася?
Та так.
Просто тут добре.
-І тому ти така серйозна? -Олю, та не серйозна я.
Просто зла на себе. Думаю про Массімо, бо…
бачу, як він старається, привіз нас сюди. А я… Я поводжуся, як моя мама.
Гірше. Ти поводишся, як дружина.
Дякую, Олю. На тебе завжди можна покластися.
На здоров'я. Я до твоїх послуг.
Слухай. Насправді все просто.
Знаєш, що любить Массімо, — знаєш, що робити.
Ой блін!
Маю ідею.
Уже так пізно.
А міг би ще кілька хвилин побути зі мною.
Гарантую, не пошкодував би.
Я знаю.
Але вже дуже пізно. Я мушу йти.
Повертаємося до нормального життя, мала. Так?
О так.
Ти космос.
От же ж.
Срака.
-Стукати треба. -Одягайся. Ми йдемо.
Доменіко ще нікуди не йде.
Олю, я повернуся за пів години. Будь готова, коли прийду, добре?
Або хоч одягнена.
Або хоч відлипни від нього!
Ми маємо закінчити.
О так!
Дивись під ноги, вважай.
Чекай.
Ти така багата, а ми ще маємо бігати по траві.
Привіт, Джордже.
О, слухай, дай покермувати.
-Прибігли. -Ага.
-Олю! -Що?
Хто платить за ремонт?
Що? Я по варшавських Влохах нормально їжджу, а тут типу не можу?
Сідай.
Посунься.
Ну, сунься.
Ні. Хочеш щоб я знов усміхалася і махала?
Добре. Буду усміхатися і махати.
Люблю усміхатися і махати. Диви!
Чао всім!
Рушай.
Пам'ятаєш наше знайомство?
Ага.
А пригадуєш, як твоя мама вихилялася з вікна з тарілкою в руці?
-«Мамо!» -«Мамо!»
Скільки нам тоді було?
Шість?
Ти вже тоді сипала собі порошок в тарілку.
Ой я тебе прошу, це желе в порошку було!
Злизували з пальців і йшли кататися на роликах. Пам'ятаєш?
Чесно кажучи, зараз мені краще, ніж у 20.
Мої ролики не так фігачили, як «Феррарі» хоч би як я не гнала.
А знаєш що?
Що?
Не важливо, які в нас машини, чи що ми їмо,
важливо що ми разом.
Назавжди.
З тобою мене чорт хоч на край світу занесе.
Люблю тебе.
І я тебе.
У вас все добре?
-Так, дякую. -Дякую, добре.
Я скучила за нашими посиденьками.
-Останнім часом все якось хріново. -Інфа сотка.
Бляха.
Добрий день!
Лишимося без десерту.
Ми йдемо.
Ми йдемо. Чула?
Я сказав… йдемо.
Доне Массімо Торрічеллі,
у мене є потреби.
Я знаю, що початок у нас був жорсткий,
навіть хворобливий.
Ти мене викрав, і це було гидко.
Але я закохалася в тебе, і ми разом, бо я так вирішила.
Ти не можеш контролювати людей. Себе контролювати я тобі не дам.
-Я твоя дружина, а не наложниця. -Що ти таке кажеш?
-Я не контролюю тебе, а захищаю. -Це не захист.
Це ув'язнення.
Я не можу жити, нічого не роблячи.
Я скучила за труднощами.
Ти права, дівчинко моя. Я все зіпсував.
Перепрошую.
Ви ж пані Торрічеллі, так?
Не хотів вас турбувати.
Пані Торрічеллі?
Так.
Лаура.
Я новий садівник, Начо.
Мачо?
Начо. Радий знайомству.
Гарна у вас кепка.
Так, я знаю. Дякую.
Але «Начо»? Якось не по-італійськи.
Це прізвисько.
У мене іспанське коріння.
А ви? Звідки ви?
З Польщі.
Пити хочете?
О так.
Дякую.
Як давно ви працюєте на мого чоловіка?
Щойно почав.
Містер Торрічеллі хоче дещо змінити в саду.
Піду я працювати.
Не хочеться витрачати ваш дорогоцінний час.
Витрачати мій час?
Ви це кажете людині, якій зовсім нема чого робити.
Моя єдина робота — бути…
дружиною.
Просто жалюгідно.
Помиляєтеся, місіс.
Бути доброю дружиною — одна з найскладніших робіт у світі.
Тоді я професіоналка.
Бо працювати мені не доводиться.
За мене готують, за мене прибирають. Навіть квіти підрізають.
Тому я — ідеал нічогонероблення.
Ви бджілка-трудівниця.
Це великий талант.
Бути ідеалом, не роблячи нічого.
Тільки не кажіть мені, що ви цим нічогонеробленням ще й заробляєте.
А звідки, по вашому, це все?
Навчіть і мене.
Місіс Торрічеллі?
Мушу йти. Дякую за воду.
Я вам зріжу трохи квітів.
Було приємно, Лауро з Польщі.
Було приємно, садівнику на прізвисько Начо.
Що ж…
Подивимося, що всередині.
Вітаю.
У тебе є власна компанія з виробництва одягу.
Я знаю, що ти любиш роботу, і хочу, щоб ти була вільна робити те, що любиш.
І знаю, що ти любиш моду.
Я люблю тебе.
Дуже тяжко вгадати з подарунком людині, яка має все.
Але я дам тобі дещо, що, підозрюю, тобі сподобається.
Що?
Відкрий.
Якщо маєш сміливість.
Це типу якась спецпропозиція на літо?
Чи це насправді?
Гарбузику.
Ти вийдеш за мене?
-Так. -Так?
-Так! -Так!
Мала…
Не хочу здатися нетерплячим, але…
мені здається, Санта забув про мене.
Санта вже йде.
Він тобі покаже, де твій подарунок.
Ну і?
Терпи.
Здається, я таке вже десь бачив.
Не вистачає тільки лева.
Це твій подарунок, доне Массімо.
Я тобі довіряю.
Я хочу дати тобі все, що ти хочеш взяти.
Тут усе.
ТРАХНИ
МЕНЕ
Дякую, що організував приїзд моїх батьків.
Це був чудовий подарунок.
Для тебе — все.
А ти не сумуєш за рідними?
Окрім Доменіко в тебе нікого нема.
Був Маріо.
Маріо сам вирішив відійти від справ.
Я його не змушував.
Він не зміг впоратися з…
Він став звинувачувати себе в тому, що сталося,
але я знаю, що він не зарадив би.
Але він — людина честі.
Так я втратив праву руку.
Так.
Я знаю, яким важливим він був у твоєму житті.
Часом я думаю,
що ця твоя самотність через те, що окрім мене, у тебе нікого.
Ані батьків, ані братів, сестер.
У мене є брат.
Але краще б не було.
Я, звісно, можу помилятися,
але хіба ми вже все випробували?
У тебе є брат? І ти досі мені не казав?
Я ще маю трохи справ.
Ні, не смій зараз іти.
Массімо.
Массімо!
Всратися, оце так подарунок.
Привіт, панянки. Я Емілі.
-Привіт. -Рада, що ви прийшли.
Дякую.
Я Лаура, а це моя найкраща подруга Ольга.
Чао!
Привіт.
Ходімо.
Люкс — моє друге ім'я.
Подобається?
Просто шик.
Я правильно розумію, що про справи ми поговоримо
вже після Нового року?
А сьогодні з вас треба зробити суперзірок. Правильно?
Еге ж. І я маю бути королевою спокуси.
До неї звикаєш.
Або ні.
Міє, можемо починати?
Аякже.
Прошу.
Лауро, що відбувається?
-Нічого. -Як це «нічого»? Я ж бачу.
-Я не хочу про це говорити. -Мені тебе змусити?
Массімо мене вкурвив.
Але я про це не говоритиму ані з ним, ані з тобою.
Розумію. Поважаю. Раджу випити.
З мене досить. Я хочу назад.
Перепрошую.
Ти не бачиш, що я говорю з людиною?
Так, з ним ти такий ввічливий,
-а зі мною — це трохи інша справа, так? -У мене остання розмова.
Ага.
Ну звісно.
Я постараюся якнайшвидше.
Усі розмови світу важливіші за розмову зі мною.
Перепрошую.
Дякую за запрошення, давно так не веселилася.
Не певна, що можу сказати те саме про тата.
Якщо любові мого життя весело, то й мені теж.
Знаєте що?
Мамо, я б хотіла, щоб після 30 років шлюбу
Массімо дивився на мене так, як тато на тебе.
Бачиш, дитино, шлюб — мистецтво компромісу.
Ти згоден, коханий?
Не смію заперечувати, мій скарбе.
А тепер… потанцюймо удвох.
Лауро.
З тобою все гаразд?
Забери мене звідси.
Можеш зупинити машину?
Боже.
Це ж треба бути таким дурнем. І з нею?
Хочеться забратися звідси і ніколи не повертатися.
Я лечу додому за кілька годин.
Ми знайдемо квиток,
якщо хочеш розібратися з усім подалі звідси.
Зачекай секунду.
Абонент наразі не може прийняти ваш дзвінок. Зателефонуйте пізніше.
Мамо, вибач. Ти мала рацію.
Я помилялася щодо Массімо, і…
Я застала дещо, після чого не хочу його більше бачити.
Мені треба поїхати, розібратися з думками.
Не хвилюйся, я в безпеці.
Люблю тебе. Подзвоню за пару днів.
Забери мене будь-куди,
але далеко звідси.
Ого, чудовий вигляд.
Тобі пасує такий лук.
Я взяла з шафи перше-ліпше.
Це, мабуть, твоєї дівчини.
Вона, очевидно, носить спортивне.
Це сестри. Дівчини у мене нема.
Це одяг сестри.
Підходь.
Вечеря готова.
Що я для тебе приготував…
Свою улюблену страву.
-Паелью. -Вечеря?
Я так довго спала?
Тут так гарно.
Це будинок мого тата.
Словом… трохи пізніше зайде Амелія, моя сестра.
Думаю, ви знайдете спільну мову.
Вона крута.
Трохи настрій стрибає.
Ну, знаєш,
вагітність, гормони.
Твоя сестра вагітна? Вибач.
Все гаразд?
Шкода тільки, що батьком вибрала засранця.
Зачекай хвилинку.
Піду приберу.
Та я його вб'ю!
Вибач, але забери руки.
Пропусти її.
Я гадки не маю, куди вона…
Що ти з нею зробив? Що ти зробив моїй дочці?
Вона записала повідомлення, що кидає тебе.
І не хоче тебе бачити.
Я знала, що ти поганець, ще з нашої першої зустрічі.
Я не знаю, що ти їй зробив, але знаю одне.
Якщо моя донька вирішила тебе кинути,
у неї були збіса серйозні причини!
Ми повертаємося в Польщу.
Дочекаємося, коли вона повернеться додому.
Мій чоловік вже в машині.
Не намагайся мене зупинити.
Приведи Давіде і Томазо. Негайно.
Бігом!
Ігнасіо такий добрий до мене вагітної. Ставиться як до королеви.
Звідки знаєш, що Начо його недолюблює?
Бо він сицилієць.
Мені подобалися сицилійці.
Ти любила сицилійців.
А це навіть гірше.
Ого.
Бачу, твій брат справді дбає про тебе.
Так, Начо чудовий. Найкращий.
Тільки йому не кажи.
Хотіла б я, щоб він нарешті осів з якоюсь хорошою парою.
Як ти. Він заслужив.
Як знаєш, що я хороша? Уперше ж бачиш.
Інтуїція. Не підводить мене.
Та й між вами двома щось є, сподіваюся.
Справді?
Знаєш, у мене складний період, намагаюся розібратися.
Ох, мені так шкода.
А знаєш, Начо працював у мене садівником.
Садівником?
О боже, Начо не припиняє мене дивувати.
Ти не знала, що він робить на Сицилії?
Люба, за Начо не встежиш.
Він найспонтанніша людина з усіх, кого я знаю. І дуже вірний сім'ї.
Може, іноді навіть занадто.
-Вважай! -Начо!
-Я заплелася і намалювалася! Ти що! -Вибач.
Вибачаю.
-Дякую. -Прошу.
Сицилійця може зрозуміти
тільки жінка, що народилася і виросла на Сицилії.
Не чекай, що жінка, яка довгий час
жила звичайним життям у Польщі,
підійде для життя
з таким екстраординарним чоловіком, як ти.
Давай усе забудемо.
Давай об'єднаємо наші сили і сили наших сімей.
Ми станемо непереможні.
Дякую, що з'явилася в таку мить.
У мене були сумніви, але тепер я певен.
Лаура втекла не сама.
Це ти підлаштувала.
Я про все дізнаюся.
І ти отримаєш по заслузі.
Ти міг би стати мені подругою.
Чудово виходить.
Я не певен, чи це комплімент,
чи ти щойно підрізала мені яйця.
Але все одно,
дякую.
Я за ним сумую.
Я знаю.
Скажи мені одну річ.
Чому хороші дівчата завжди западають на поганих хлопців?
Як знаєш, що я хороша?
Може, я якась не така, якщо він мене зрадив.
Лауро,
ніколи більше такого не кажи.
Ти не винна.
Чоловік, який зрадив таку жінку як ти — точно ідіот.
Ще й без яєць.
Розумієш?
Розумієш.
Добре.
Тепер можна й кіно глянути.
І випити.
І сміятися.
Дякую, що дозволив залишитися тут.
На здоров'я.
Я ж тобі казала, що це не спрацює. Що він здогадається.
Треба було тобі краще грати. Я свою роль зіграв ідеально.
Це ж було неважко.
Вона ж не знає, що Массімо має брата-близнюка.
Треба було мені йти за інтуїцією.
Заходьте.
Чого тобі?
У мене повідомлення.
-Ну, говори. У мене купа справ. -Вона не на Сицилії.
-Шо ти сказав? -Як це, не на Сицилії?
Вона втекла з ним.
Будь ласка, ні.
-Я просто… -Ти просто клоун.
Ти просто пересрав нам план.
Усе було готово. Тобі треба було просто підібрати її.
Ти подбаєш про нього,
чи мені це зробити?
Заспокойся, розслабся.
Сядь на диван, добре?
Ну, сідай. Відпочинь трохи. Давай.
Добре.
Розслабся, все добре, ну.
Не хвилюйся, гаразд?
Хай хтось прибере цей безлад.
Бляха, мої штани.
Срака. Нові ж були.
Алло?
Так.
Так. Добре.
Дякую.
Підтвердили.
Вона з ним на острові.
Усе готово.
Він чекає на зелене світло.
Я знаю, що робити в таких випадках.
Ми в рази кращі за це гівно.
Справді, розраховуємо…
Агов.
…тільки на себе.
Я теж тут, якщо ви не помітили.
Якщо йдеться про Лауру, то я хочу знати все, ясно?
Гарбузику, у нас справи.
Не гарбузикуй мені тут!
Лаура, бляха, зникла! А у вас якісь справи?
Срака-мотика!
Крихітко, прошу, заспокойся.
Я не заспокоюся. Я полька.
Курва.
Чекай.
Сядь.
Давай кохатися.
Ти його вбив?
На жаль, ні. Він буде жити.
Поки що.
Як ти?
Що це було вночі?
Не думай про це.
Тут ти в безпеці.
Розкажи.
Якийсь злодій вліз.
Усе скінчено. Поліція з ним розбереться.
Але нащо комусь вдиратися до тебе додому?
І звідки у тебе, звичайного садівника, все це?
Ти так шикуєш.
Я ж тобі казав.
У мене багатий батько.
Я намагаюся стати незалежним від нього.
Насолоджуйся.
Вибач. Ти допоміг мені дуже складної миті, і я,
мабуть, так зганяю на тобі злість.
Я заслужив.
Не заслужив.
Іноді я сама не своя.
Вибач мені.
Лауро…
все добре.
Давай їсти. У нас плани на день.
Мені подобається такий твій настрій, але знаєш, через вчорашню ніч
мені нічого особливо не хочеться.
Твоя правда.
Краще посидимо вдома і посумуємо через учорашню ніч.
То…
де саме ти хочеш посумувати?
У їдальні?
У танцювальній залі?
Чи…
Дай мені повести тебе туди, де ти усміхнешся.
Обіцяю, якщо не усміхнешся там, ми повернемося сюди і поплачемо разом.
Поїж, прошу.
Це крута машина.
Крутіша за космічний корабель твого чоловіка?
«Корвет» 1992-го. Найкращий рік.
Це як про вина?
Я люблю цю модель.
Увімкни кондиціонер.
Алло?
Що?
Так, звичайно. Дякую.
Що?
Їм не вдалося її вистежити.
Він вижив.
Ти можеш їхати швидше? Газуй.
Подобається?
Так.
Скажу тобі, що такого я раніше не пила.
Просто у тебе раніше хлопці не такі були.
Тут так гарно, правда?
Сюди можна дістатися тільки морем.
Тобто це ідеальне місце для побачення, бо звідси не втечеш.
Успіх гарантований.
Ага. Це правда.
Я сюди зазвичай усіх своїх дівчат воджу.
Польок.
А хоч якась з твоїх польок від тебе втікала?
Ніколи.
Потримай моє пиво.
Я залишу тебе з сестрою на деякий час.
Мені треба залагодити одну справу.
Привітулі!
-Привіт. -Привіт.
Ти така гарна в цій сукні.
-Дякую. -Дівчата,
бачу, ви без мене не сумуватимете.
Хоча я сподіваюся, що таки трохи засумуєте.
Сідай.
Як життя?
Піду поплаваю.
Щось не так?
Я тебе дечого навчу.
Чого?
Серфити без хвиль.
Моє плаття! Не треба!
Ні!
Тепер байдуже.
Вибач.
Що сталося?
Дзвони Томазо. Нам вже час. Приготуй все.
Тобі снилося жахіття
чи еротичний сон?
Тебе не вчили, що джентльменам
не можна заходити до спальні жінки без запрошення?
Ну, взагалі-то, це моя спальня,
яку я розділяю з тобою,
щоб тобі не довелося спати на пляжі.
Тому визнай,
що я — справжній джентльмен.
А взагалі, я прийшов сказати тобі, що їжа готова.
То це… було жахіття чи еротичний сон?
-Це був секс. -З ким?
З тобою.
І тобі сподобалося зі мною?
Було непогано, але в моєму житті бувало й краще.
Це мій прихисток.
Колись я хотів би осісти тут назовсім з такою як ти.
Ну, поки що ти застряг тут зі мною, і… я нікуди не тікаю… поки що.
Сьогодні ми побачимося з моїм татом.
І? Ти через це так переживаєш?
Я вже знайома з твоєю сестрою, та й ти не скажеш йому,
що ми одружуємося чи щось таке. У чому річ?
Там буде Массімо.
Сеньйоре, вони тут.
Хай почекають.
Хто ти такий?
І не годуй мене більше казочками про садівника.
Зараз у тебе єдина нагода сказати мені правду.
Я — Марсело «Начо» Матос,
син дона Фернандо Матоса,
батька місцевої мафії
і одвічного ворога сім'ї твого чоловіка.
Це він сказав привезти мене на острів?
Ні. Ти приїхала сюди, бо сама захотіла.
А якби не захотіла?
Я знайшов би спосіб.
Чорт.
Я така наївна.
Думала, що ти — справжній друг,
а все виявилося хитрим планом.
Лауро, я не вдавав почуттів до тебе.
Ну, то дуже тобі дякую.
Бо ти довів, що всі чоловіки — поганці. Вміють лише брехати.
Думаєш, це все — прикидання?
Я повіз тебе на пляж.
Навчив серфити.
А наш поцілунок?
-Ти не відчула, що він справжній? -Такий справжній, як у казці.
Якщо ти думаєш, що я знову закохаюся у хлопця,
який думає, що може мати мене просто так, то ти дуже помиляєшся.
Бо я навчилася на своїх помилках.
І зрозуміла, що ти — сране брехло.
Лауро.
Будь розумна.
Я не змушував тебе сюди їхати.
Ти поїхала зі мною, бо відчула безпеку.
Ні.
Ти зруйнував усе, приховавши від мене правду.
І з мене досить хлопців, які думають, що можуть робити все, що заманеться.
Вези мене туди.
Покінчимо з цими гангстерськими іграми.
Бляха.
Я завжди мріяв жити в будинку на березі і відкрити школу серфінгу.
Просто мені випало народитися не в тій сім'ї.
У мого тата були на мене інші плани.
Лауро, заради бога, ти дружина боса мафії.
Ти знаєш, наскільки для сім'ї важлива вірність.
Коли батько мафії — твій батько, вибору в тебе нема.
Ні, вибір завжди є.
Просто треба брати відповідальність за власне життя.
Звідси ми про неї подбаємо.
Ні. Вона піде зі мною.
Дон Матос звелів тобі прийти самому.
Мені такого ніхто не казав.
У нього вже є гості.
Лауро.
Що?
Будь обережна.
Та ти що? Не думаю, що станеться щось гірше за ці кілька днів.
Дякую, що прийняв запрошення на зустріч.
Та у мене й вибору не було.
Я хочу вибачитися, що ми зустрілися
за таких неприємних обставин, але, припускаю, як бізнесмен,
ти зрозумієш, що мета виправдовує засоби.
Зрештою, ставки великі.
Між нашою сім'єю був пакт про ненапад.
Ти його порушив.
Ми з твоїм батьком обоє були людьми честі.
Доки він був живий,
ми обоє поважали межі наших інтересів.
Але ти, Массімо,
надто сильно розпускаєш руки.
Декому таке не подобається.
«Декому».
Кому це, «декому?»
Тобі?
Ми надсилали тобі попередження.
Випадок з Лорою.
Але ти надто певний своєї сили.
Твій батько був мудрий.
Знав, що ворогами легковажити не варто.
Я не можу…
більше ризикувати з тобою на чолі.
Нашим сім'ям було б спокійніше, якби
на твоєму місці був хтось слухняніший.
Здається, твій брат-ідіот — ідеальний кандидат.
Його жага помсти і зажерливість
зробила його байдужим до інтересів сім'ї.
Ти помиляєшся.
Помиляєшся, якщо думаєш, що я віддам імперію мого батька
в руки пса.
Массімо…
Ти — зрадник, який послав мого батька в лапи смерті.
Ти ще й як помиляєшся.
Дозволь тобі нагадати, що твоя дружина досі в нас.
Називаєш себе людиною честі,
і робиш з моєї дружини наживку?
Массімо, приїхати сюди з Начо вирішила сама Лаура.
Ніхто її не змушував.
Я мушу побачити дружину.
Мушу. Негайно.
О, запевняю тебе, вона в безпеці.
Марсело привіз її на острів і дбає про неї.
Зараз вона з Міґелем, моїм особистим охоронцем.
Батьку.
-Ти сказав, Лаура з Міґелем? -Так.
Я вирішив забезпечити їй безпеку.
Лаура пішла з Енріке і ще одним охоронцем.
Що?
Знайди її.
Нам час іти. Зараз.
Ти був найбільшою помилкою всього мого життя.
Як ти міг?
Ти не Массімо.
Ні.
Не Массімо.
Я — Адріано Торрічеллі.
Брат-близнюк, якому не пощастило народитися на десять хвилин пізніше.
Десять хвилин.
Але я радий знайомству,
мала.
Не смій називати мене «мала».
Де Массімо?
Недалеко.
Але, підозрюю, тобі доведеться ще трохи зачекати.
Він людина зайнята.
Так, я радий провести трохи часу з новоспеченою своячкою,
трохи побалакати, знаєш.
Нема про що.
Я не погоджуся.
Я розкажу тобі історію про те, як забирати своє.
Бач, батько мені вже не перешкода.
Тож тепер…
Саме так…
Я мушу позбутися твого чоловіка.
Не хвилюйся, Лауро.
Я тебе з ним саму не залишу.
А ти що тут робиш?
А ти сама як думаєш?
Я перемагаю.
Массімо припустився величезної помилки, недооцінивши гнів покинутої жінки.
Що ти тут робиш?
Ти мала сидіти на Сицилії і чекати завершення переговорів.
Ти їх знаєш?
Люба моя, та це ж ми обоє й кинули тебе в його обійми.
Ти справді думав, що одного слова буде досить,
щоб я зник з твого життя, як песик?
Щоб я жив у вигнанні на твої подачки?
Ні, Массімо. Ні.
Нарешті ти явив нам свою слабкість.
Питання в тому,
чи справді ти думаєш, що ця твоя шльондра варта всієї батькової імперії?
Тим не менш визнаю, вона нічогенька.
Часом я питаю себе,
чи твоя дитина
була б більш схожа на тебе,
чи на неї?
Дуже шкода.
Дуже шкода, що ми так і не дізнаємося.
Через нещасний випадок.
Переклад субтитрів: Тарас Малкович